–Gi meg litt plass, Lizzie. –Ikke dra i dyna, jeg fryser.
Nei, ser man det...
–Hva da? –Ingenting.
PR–GURUEN AGATHA RAISIN GIFTER SEG DENNE MÅNEDEN
Ok, still dere rundt meg.
Dere fire skjønne mennesker, mine venner...
Jeg må få si at jeg er lykkeligere nå enn jeg noensinne har vært!
Nå som jeg bor her! Og dere er mye av grunnen til det.
–Og James? –Og James.
Dette har vært et fantastisk utdrikningslag.
Drosjen din er her, Aggie. Overta, Gemma. Sånn, ja.
Kom hit.
Jeg vil bare si at det eneste som kan gjøre meg lykkeligere–
–er om du og Bill blir sammen.
Det kommer neppe til å skje.
Bill liker deg bedre enn mamma.
–Det er jo fullt forståelig. –Nei, det er det ikke!
Jeg tror nok at han har kommet over meg nå.
–Hun må få skjønnhetssøvnen sin. –Hun trenger den etter i kveld.
Selv ikke den kvikke kommentaren kan ødelegge min lykke.
–Ha det, Bill. –Klarer du deg nå?
Er det ikke slik man gjør? Ha det!
Adjøss!
Kom igjen, Bill! Fremad!
–God morgen, Sarah. –God morgen.
–Blomstene er nydelige. –Virkelig vakre.
–Fra Juliet og kvinneforeningen. –Sarah gjorde det meste.
Agatha ville hyre en dyr blomster– handler, men det er jo ingen PR–jobb.
–Skal vi...? –Ja.
Vi ses senere.
–Går det bra? –Ja.
–Hei! Gifter Agatha Raisin seg i dag? –Ja, og jeg er sen. Er du invitert?
Neppe. Jeg er den siste hun vil se.
James og Agatha.
Kjenner dere til noe hinder for inn– gåelsen av ekteskapet, så si det nå.
Stopp!
–Jeg kan ikke la dette fortsette. –Hva gjør du, Bill?
Du kan ikke fortsette. Agatha, du begår en stor feil.
Slutt nå, Bill.
Jeg vet at du har vært forelsket i meg, og selv om du er en venn...
Dette handler ikke om meg, men ham.
–Hvem er han? –Agathas ektemann.
–Jimmy? –Du sa jo at han var død.
Jeg trodde at han var død.
Vi ble aldri skilt. Eller hva, Aggie?
–Hvor mye penger vil du ha? –Tja, jeg har lidd psykisk.
Og jeg trenger busspenger hjem til London.
50 pund skulle holde. Fra hver.
–Hva har skjedd, Mr. Harvey? –Agathas ektemann dukket opp.
Hvor ligger nærmeste spritbutikk?
Det er min butikk, men jeg selger ingen sprit til deg.
–Og nærmeste sted som ikke er ditt? –Ancombe.
Jimmy har gått med på en rask skilsmisse, Aggie.
Så snart det er gjort, kan dere gjøre dette på nytt.
–Hvor lang tid tar det? –Vi skal uansett ikke gifte oss.
–Ikke vær tåpelig. –Jeg er ikke tåpelig.
Dette var ikke lett for meg, for ekteskap skal bygge på tillit.
Hvordan skal jeg kunne stole på deg igjen, Agatha?
Du skjemte oss ut foran alle.
–Unnskyld. Jeg trodde virkelig... –Jeg vil ikke høre det.
Du får bo hos Gemma.
–Er du våken? –Ja.
–Vi har med oss flere papirtørklær. –Takk.
Og Jaffa–kaker.
Hva skal jeg gjøre, Gem?
–Hei, Karen. –Hei.
–Ville du låne litt sukker? –Nei, nei.
Jeg lurte på om du har vært i tvil om å flytte hit.
Og om du kan tenke deg å selge huset mitt tilbake til meg?
Jeg lurte på om du kanskje angrer på at du flyttet hit, og...
Jeg angrer ikke. Beklager, Agatha.
Jeg var ensom i London og elsker å bo her.
–I morgen er det låvedans. Skal du? –Ja, antagelig.
Jeg har hørt at Charles Fraith, som arrangerer den, er kjekk og rik.
God morgen, sexy.
Hva vil du nå? Jeg trodde at du hadde dratt.
–Jeg har ikke mer penger. –Jaså? Du får ingenting av meg.
Da får jeg bare bli i landsbyen, da.
Hvorfor, Jimmy? Hvorfor vil du ødelegge livet mitt igjen?
Gir du meg ikke penger hver uke, blir jeg. Det har jeg bestemt.
–Jeg drar ingen steder, Aggie! –Slipp sykkelen min. Slipp meg!
–Jeg er mannen din! –Ikke nå lenger.
La meg være i fred!
–Mrs. Agatha Raisin? –Ja.
Du er herved arrestert, mistenkt for drapet på din mann Jimmy Raisin.
Noen så henne angripe ham, Mrs. Bloxby. På åstedet.
Er Jimmy død?
Mrs. Karen Hardy så deg krangle med og angripe offeret i morges.
Mrs. Hardy var nødt til å anmelde det.
Det er sant. Han ville ha penger. Jeg ble sint og slo til ham.
–Var det alt? –Ja. Han må ha slått hodet sitt.
Jeg snudde meg aldri for å se hvordan det gikk.
–Hva gjør du her? –Jeg ble anholdt på Bristol flyplass.
Jeg var på vei til Kypros...
...og villaen for bryllupsreisen.
–De tror at jeg drepte Jimmy. –Neppe. Vi løslates nok snart.
–Jeg slo til ham. –Det var ikke dødsårsaken.
Jimmy ble kvalt. Støvlesporene rundt liket gjør meg til mistenkt.
–Hvem ønsket å kvele Jimmy? –Bare vi.
–Hei. Jeg søker en Jimmy Raisin. –Ingen anelse. Spør Lizzie.
Hei. Får jeg stille noen spørsmål om Jimmy Raisin?
Takk for at du fikk oss ut av varetekten.
–Det er Roy. –Jimmy var kjent som en lømmel.
Han fant ut ting om folk og presset dem for penger.
–Og bodd på gata lenge? –Ja, men for 4 år siden...
...fikk han hjelp av Gore–Appleton, som la ham inn på Hunter's House.
–Hva er det? –En avvenningsklinikk.
–Funket det? –Nei, han havnet på gata innen et år.
–Ok. Takk, Roy. –Bare hyggelig.
–Var han hjemløs da dere var sammen? –Nei.
Han var kjekk og morsom og... Jeg visste at han drakk, men...
Man tror det beste om folk når man er 20.
Jeg må gå.
Charles, kan du ta med deg din svært sjenerøse bryllupsgave?
Du får sikkert pengene tilbake.
Jeg tror jeg venter en stund. Det er bare en magefølelse jeg har.
Tenker du å overnatte her?
Se her. Hunter's House ligger bare noen kilometer herfra.
Det betyr at Jimmy var i distriktet for fire år siden.
–Tror du at det er en tilfeldighet? –Kanskje.
Kanskje vi burde dra dit i morgen og forhøre oss litt.
Vi kan prøve å finne Mrs. Gore–Appletons adresse.
Kanskje hun kan fortelle om Jimmys tid der.
Jeg har prøvd å finne den, men organisasjonen er nedlagt.
–Ok. Vi gjør det i morgen tidlig. –Ok.
Jeg rer opp på gjesterommet til deg.
Du kan dra tilbake til Gemma etter låvedansen.
Avgiften for individuelt tilpasset avvenning er 3500 pund i uka.
–Hvem er det som trenger hjelp? –Det er min venn her.
–Hun er en håpløs alkoholiker. –Ja, det er jeg.
Hun viser alle typiske symptomer: Hun lyver, svikter folk–
–og man kan ikke stole på henne et øyeblikk.
Jeg forstår.
En gammel svirebror, Jimmy Raisin, fikk hjelp her for noen år siden.
–Jeg husker ham. –Har du et telefonnummer til ham...
...eller til organisasjonen som hjalp ham, ledet av Gore–Appleton?
Ja, jeg vil gjerne vite hva som venter meg.
Vi leverer ikke ut noen personlig informasjon.
–Men la meg vise dere rundt. –Takk.
Vi starter med frokost i spisesalen, kalt "edrusentralen".
Hva spiser man til frokost her?
Gore–Appleton.
Ingen med det navnet har bodd på adressen hun ga klinikken.
–Organisasjonens kontor, da? –Det er et drosjeselskap nå.
–Hun har gått opp i røyk. –Eller har aldri eksistert.
Takk, Roy.
Vi kan høre med de andre som var her samtidig.
–Kanskje de vet noe om henne. –Få se listen.
Hva med sir Desmond og lady Derrington?
Ok.
ÅPEN HAGE
Ha en fin dag, og takk for rådene.
Å, James! Se på den søte lille blomsten.
Høstsolbrud. Ikke min favoritt, men kona liker litt farge.
–Det er en vakker hage. –Noe å gjøre etter militæret.
Jeg var selv i livgarden.
–Kjenner du Tim Simmonds? Bra kar. –Svært godt.
Bli og ta en drink etterpå. Ta med din lille venninne.
–Er du fra distriktet, kaptein Lacey? –Nei.
–Hva blir det til? –Venninnen min håper å flytte hit.
Hun er en håpløs alkoholiker. Upålitelig.
Hele livet hennes er en løgn.
Jeg vurderer å legge henne inn på Hunter's House.
Jeg har hørt folk si at det er veldig dyrt.
Unnskyld, men jeg har hørt at du selv har vært innlagt der.
Du store tid, nei!
En venn av oss, Jimmy Raisin, sa at han traff dere begge der.
–Ikke vær absurd. –Var det for 4 år siden? I september?
Din venn Raisin må være full ennå, for vi har aldri satt vår fot der.
Han lyver. Han må ha vært der med en annen kvinne.
Kanskje vi burde prate med ham når kona ikke er hjemme.
–Jeg er lei av avskum som dere. –Vi skulle akkurat dra!
–Dere får ikke mer penger av meg! –Oppfattet!
–Trå klampen i bånn! –Jeg gjør det!
–Hva gjør du? –Skriver opp de mistenkte.
–Er det en sprittusj? –Nei, det er det ikke.
Så hvem har vi? Sir Desmond Derrington.
Han ble sint bare vi nevnte Jimmy.
Ja, så hva kan han ha gjort med Jimmy om han utpresset ham?
–Noen annen? –Nei. Det må være ham.
Det må være rekord. Én mistenkt på 24 timer.
Vi er et enestående team.
–Agatha. –Ja?
–Mrs. Agatha Raisin? –Ja.
Besøkte du Desmond Derrington i dag?
–Hvordan vet du det? –Kona sa det.
Jeg tar meg av dette. Kona hans sa det.
Hun så ham true dere og spurte om visitten hans på Hunter's House.
Da han tilsto at han hadde vært utro, ba hun ham forsvinne.
Så skjøt han seg selv i bilen.
–Herregud...! –Kanskje grunnet skyldfølelse.
Jimmy hadde utpresset ham før og prøvde nok å gjøre det igjen.
–Det har vi også tenkt. –Har vi?
Ja, men ifølge kona var de sammen i går.
De forberedte hagen hele dagen, så det kan ikke ha vært ham.
Forover, høyre, bakover. Forover og sving til venstre.
Og snurr, som om de er damer på spyd.
Dans polka med partneren.
Er dere klare for en ny snurr?
–Har du funnet Fiona Gore–Appleton? –Nei, ikke ennå.
Hun er forsvunnet akkurat som den tvilsomme organisasjonen.
Eller så har hun byttet navn.
Bill. Mamma lurer på om du vil danse.
Jeg lovet å skaffe Charles en ny øl. Beklager.
Mine damer og herrer, neste dans er Flying Scotsman.
Jeg vil ha tre par på langs.
Herrer, hold bandet på venstre side, damene på høyre.
–Jeg tror at Gore–Appleton bor her. –Hvem bryr seg?
Tenk etter, Gem. Jimmy ankom landsbyen og gjenkjente henne.
Jimmy kan ha utpresset henne, så hun drepte ham.
Du er bare sur fordi James danser med nykommeren.
Jeg har veldig lyst til å kysse Bill.
Kan du konsentrere deg? Jeg er på sporet av noe.
Vi vet ingenting om de to nykommerne i landsbyen.
–Karen Hardy og... –...hun pene som danser med James.
Hvordan vet vi at de er den de sier de er?
–Jeg må snakke med deg. Glem det der. –Det kan jeg ikke.
–Hva vet vi om Juliet og Karen? –Vel...
–Ingenting. –Ingenting.
Jeg tror at Fiona Gore–Appleton bor rett foran nesa på oss.
Vi må finne ut om de er den de påstår.
–Hvordan skal vi gjøre det? –Vel...
Å nei, du har en plan.
At du fikk overtalt meg til dette!
–Godt at Juliets vindu sto åpent. –Og at Karen ikke har skiftet lås.
–Hva leter vi etter? –Pass, gassregninger...
Noe med navnet hennes på så vi ser om hun virkelig heter Juliet Comfort.
Jeg gjør det samme hos Karen Hardy, så er vi snart tilbake på dansen.
–Herregud... –Hva er det? Hva har du funnet?
Ingenting. Det er bare rart å se noen annens møbler i mitt hus.
–Hvorfor danser ikke du? –Jeg må melde Aggie når de to går.
–Charlie, får jeg en dans til? –Med glede.
–Men... –Mrs. Hardy?
–Gleden ville vært på min side. –Ja, jeg antar det.
Enkelte mennesker har så lett for å flørte.
–Hvorfor gjør ikke du det? –Jeg er redd for å bli avvist.
–De også, men de gjør det likevel. –Ok, søren heller.
Hei, Bill.
Jeg har sett deg på danser og fester i 15 år, men aldri sett deg danse.
–Jeg kan ikke danse. –Tull, alle kan svinge på seg.
–Du vet hvordan noen er tonedøve? –Som Aggie?
Ja, som Agatha. Jeg er "dansedøv". Folk blir sure når jeg danser.
–Tøys. Nå skal du danse med meg. –Nei, helst ikke.
Jeg vil ikke danse med deg, Gem! Unnskyld, jeg mente det ikke sånn.
Hun er så ryddig. Hun har visst lagt bort alt.
Vent litt... "Det nye huset."
Jeg har funnet masse regninger, alle i Karen Hardys navn.
Da er hun uskyldig. Vi ses på dansen.
–Vent litt. –Hva er det?
Du vil ikke tro dette.
Ingenting får fart på en som en herlig låvedans.
–Vent til vi kommer inn. –Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke.
–Charles... Charles. Charles! –Hva?
Noen har brutt seg inn hos meg.
Vent her.
–Hun kommer hjem! –Hei, du! Stopp!
James?
Hallo!
Stopp! Stopp!
Hallo! Stopp!
–Hva er det som skjer, James? –Jeg blir jaget.
–Av hvem? –Charles.
–James? Hva gjorde du der inne? –James?
–Agatha? –Charles?
Det er Agatha.
Juliet er ikke den hun sier hun er.
Alt som gjelder salget av huset, står i navnet til Patricia Gadd.
–Har hun skiftet navn én gang... –Kan hun ha gjort det før.
Hun er vel ikke morderen? Jeg likte henne.
–Juliet, får vi prate med deg? –Jeg må dra.
–Hvor skal du? –Jeg føler meg ikke trygg her.
Du kan ikke flykte fra dette!
–Juliet! –Patricia!
–Juliet! –Fiona!
Du hadde rett, Aggie. Politiet har jaktet på Gore–Appleton lenge.
Hun stakk veldedighetsdonasjoner i egen lomme.
Den eneste hun hjalp, var Raisin. De var sammen en stund. Må gå!
For et sjokk for Juliet da hun så Jimmy i bryllupet vårt.
Den eneste som kunne identifisere henne.
–Hva er sjansen for det? –Ikke stor.
Men tror du ikke at tilfeldigheter styrer verden?
Om vi blir født, hvem vi faller for.
Hva er oddsen for at du og jeg sitter her nå?
Tenk om mine foreldre eller dine foreldre ikke hadde møttes.
Eller om deres foreldre ikke gikk på dans og turte å prate med hverandre.
Alle de tilfeldige møtene har ledet frem til denne stunden.
Med oss to.
Jeg er så lei for at jeg ikke avsluttet mitt første ekteskap–
–og for at jeg utsatte deg for alt dette.
Takk.
Jimmy skjedde for så lenge siden at det føles som han aldri eksisterte.
Og det føles som at jeg ikke virkelig eksisterte...
...før jeg traff deg.
Kyss meg.
–Det begynner å bli hett her inne. –Det skal være visst.
–James? –Er du der inne, James?
James! James!
–Hvem faen er det? –Blås i dem.
Det er best at jeg går.
Er du der, James?
–Så dere noen i nærområdet? –Nei, jeg var bare på vei hjem.
–Har dere noe sted å overnatte? –Ja, Sarah tar oss inn.
–Takk for at du slo alarm. –Jeg hørte en bil kjøre vekk.
–Hvilken farge hadde bilen? –Blå.
–Går det bra med dere? –Straks tilbake.
–Jeg føler meg overveldet av alt. –Det vil jeg tro.
Og jeg kan ikke la være å tenke på Jimmy.
Han var en pest og en plage, men...
–Dette fortjente han da ikke? –Nei.
Jeg føler at jeg vil vite litt mer om ham.
Jeg føler skyld fordi jeg ikke sørger over ham og ikke holdt kontakten.
–Det er ingen grunn til å føle skyld. –Jeg vet det. Jeg vet det.
Men den første kjærligheten, Bill. Den glemmer man aldri.
–Kriminalbetjent Wong, kom inn. –Ja?
Mistenkte er pågrepet på motorveien.
De pågrep Juliet Comfort på M4. Hun var på vei til Heathrow.
Juliet Comfort.
–Hvorfor akkurat "Juliet Comfort"? –Det virket som et lykkelig navn.
Er Juliet Comfort et lykkeligere navn enn Fiona Gore–Appleton?
Det er et irrelevant spørsmål, førstebetjent.
–Hva er ditt virkelige navn? –Patricia Gadd.
Jeg har aldri hørt navnet Fiona Gore–Appleton.
–Men hvorfor endret du navn? –Fordi jeg ville forsvinne.
–For politiet? –For mannen min.
Han er...voldelig.
Han er finansmann og sa at hvis jeg forlot ham, ville han spore meg opp.
Så jeg gjemte unna litt penger for et stille liv på landet.
Jeg tror at den som brøt seg inn i går, jobber for ham.
Jeg tror han har funnet meg. Det var derfor jeg rømte i går kveld.
–Tenk at Jimmy havnet her. –Tenk at du kom hit.
Men hvis du må ha en ordentlig avslutning... Hun er der.
–Lizzie? –Hei.
Hei. Dette er Jimmys kone.
Han kalte meg for "kona". Jeg visste ikke at han var gift.
Det er veldig lenge siden.
–Er du lei deg fordi han er død? –Ja.
Jeg også. Det er ensomt uten Jimmy.
Etterlot han seg noe? Noen eiendeler eller noe?
Det var alt han eide.
Hva er det i den?
Et bilde av en jente med brunt hår.
–Det er meg. –Gi meg det.
Tenk at han beholdt det i alle år.
Det er artikler om deg, som den om at du er landets beste publikumskontakt.
–Dette er definitivt ikke du. –Få se.
–"Jeg og Fiona." –Fiona Gore–Appleton.
Det er jo Karen Hardy.
Det er kvinnen som kjøpte huset mitt.
–Er forsikringsfolkene hos deg ennå? –Jeg får ikke flytte inn på en stund.
Jeg skal lage salat, hvis du har lyst på lunsj.
Det hadde vært hyggelig. Takk.
Kriminalbetjent Wong, takk. Kan du ta imot en beskjed?
–Hva fikk deg til å flytte hit? –Jeg ønsket å føle samhørighet.
Dette lyder tåpelig, men da jeg så huset, så jeg deg i nabohuset.
Du visste vel hvorfor Agatha solgte huset sitt?
–Du visste at vi skulle gifte oss? –Det skal dere ikke nå lenger.
Hvis du dekker på, går jeg og skifter før lunsj.
–Jeg bør nok gå. –Ikke vær tåpelig.
Du er helt trygg. Jeg er sikker på at jeg kan motstå deg.
Hvor er bestikket? De er ikke der Agatha hadde dem.
Under vasken.
Hva syns du? Jeg kjøpte den i butikken i Stow.
Du kjente Jimmy. Heter du Fiona?
Fiona sto bare for organisasjonen.
Visste du at du kjøpte huset av Jimmys kone?
Nei, jeg trodde at etternavnet var en tilfeldighet.
Jeg likte symmetrien i det hele.
Jeg kunne ikke tro det da han dukket opp.
Og da han begynte å kreve penger, nektet jeg å gå med på det.
–Jeg ringer politiet. –Naturligvis.
Jeg hadde latt det brenne om ikke presten og kona hadde kommet forbi.
Bli der du er.
Stopp med én gang! Stopp!
Du er arrestert!
Slipp! Slipp meg!
Hei der. Taxien venter.
–Hvordan går det med hodet? –Bedre.
Bra. Jeg har fått strenge ordrer av pleieren.
Blir du svimmel, skal jeg kjøre deg tilbake.
Jeg føler ikke for å dra til Jez og Sarah.
Jeg vil dra til Kypros og sole meg.
God idé. Jeg finner sikkert et par billetter.
Jeg har lyst til å dra alene, Agatha.
Jeg trenger å tenke litt.
Ok.
Hvis du vil at jeg skal komme etter, er det bare å sende en melding.
Vi kan vel gi det litt tid?
–God morgen, Agatha. –God morgen.
–Når går James' fly? –Jeg vet ikke.
–Jo da. –Ti over tre.
Drar han til Kypros alene, vil han finne grunner til å gi slipp på deg.
–Nei da. –Han har vært ungkar i mange år.
Han er full av unnskyldninger for å ikke være i et forhold.
Det er grunninnstillingen hans. Jeg burde vite det.
Er man så heldig å finne noen man virkelig liker, må man stå på.
Kom deg på det flyet.
Det sitter en jente der som liker deg godt, og som du liker.
Så slutt å finne unnskyldninger for ikke å gi henne en sjanse.
For hun er spesiell, og det er du også.
Salme nummer 272, "Kjærlighet foruten like".
Tekst: Monica Moltubakk www.sdimedia.com